Kaptajnens log, stjernedato 41255,6:
Efter at have sat et hold Jord- kolonister af i Strnad-solsystemet-
- har vi set endnu en klasse M-planet i Rubicun-systemet tæt derved.
Vi er nu i kredsløb, og vi mener, den er beboet og også meget smuk.
Førsteofficeren har været nede med et hold, der nu er på vej tilbage.
- Riker siger, de ligner os meget. - Han er meget entusiastisk...
- Kaptajn... Undskyld, Troi. - Lægen har noget vigtigt at sige Dem.
De har talt om det i dagevis: Landlov.
At etablere denne koloni har været udmattende for hele besætningen.
Vi er ikke et forsyningsskib, og det har været hårdt. Jeg er selv træt.
Er det så godt, som rapporten siger?
Fuldstændig: Klasse M, Jord-lignende, smuk... De vil blive overrasket.
Godt for børnene. Holodæk er fint, men der er intet som åbne vidder-
- og... frisk luft.
Jeg har en rapport om deres skikke og love. Ret enkelt, sund fornuft.
De er vilde på en måde, puritanske på en anden. De er pæne og lovlydige...
- Og de elsker ved enhver lejlighed. - Hvilken som helst... lejlighed...
- Men der må da være noget negativt? - Ingen af os kunne finde noget.
- Men der er et problem her. - Det er fejlen, jeg nævnte.
Den registrerer noget ved styrbords bov, men der er ingenting.
Teknikerne arbejder på det. De siger, det er en teknisk fejl i systemet.
- Men De finder ikke fejl på planeten? - Nej!
Hvis De godkender landlov, kunne vi starte med en lille gruppe.
Hvis vi tager ned, skal du være med holdet for at vurdere denne planet.
- Om det er et sted for unge. - Javel!
Bekræfter scanninger og observationer rapporten, giver jeg naturligvis lov.
Bare det ikke er for godt til at være sandt...
Rummet, den yderste grænse.
Dette er rumskibet Enterprises rejser, dets fortsatte mission-
- for at udforske nye verdener, finde nyt liv og civilisationer-
- dristigt betræde ukendte områder.
Kaptajnens log, tillæg:
Vi er ved planeten Rubicun 3, hvor der bor folk, der kalder sig edoer.
Vores hold er taget ned for at arrangere velfortjent adspredelse.
- Forsigtig! - Nej, det er dem, vi mødte før.
- De er sandelig... i form. - Det er de sandelig.
Sundhed og lykke! I kom tilbage, som I lovede.
Rivan... Liator... Også fra vores fartøj: Troi og...
Langsomt... langsomt... Jeg må byde denne skønhed velkommen.
Dejligt at se dig igen...
Mig en fornøjelse...
Rådgiver?
En sund sanselighed. Jeg føler hovedsageligt venskab og... lykke.
Og jeg byder denne store velkommen. Åh, ja...
Dejlig planet!
Men du er ung... Jeg kender ikke din skik angående kærlighed.
Tja... jeg formoder... Hvad I plejer at gøre.
- Hvor mange må komme ned ad gangen? - Det må I selv bestemme.
- Vi kan tale om det i rådssalen. - Skal vi gå eller blive her og lege?
- Lege? - Kærlighed... eller nyder I ikke det?
Gør du måske?
Og du? Ja, det kan jeg se, at du gør.
Jeg skulle måske gå i forvejen...
Det er uretfærdigt mod ham. Ved rådssalen er der andre på din alder.
Jeg kan ikke love noget...
Det behøver du ikke. Vores regler er enkle: Ingen gør noget ubehageligt.
- Kom, vort folk vil gerne møde jer. - De kan måske ikke løbe, Rivan.
- Selvfølgelig kan vi løbe. Ikke? - Sådan gør man her. Løber?
Vis os vej...
- Når man er i Rom... - Når man er hvor?
- Godt helbred til jer! - Lykke til jer. Det er som et Eden.
- Jeg troede, I ville være forpustede. - Vi overrasker måske på mange måder.
- Børn! Her er en ny ven. - Hej, kom og vær med.
Kom, denne vej!
Og nu skal I møde nogle nye venner.
- Alle sammen! Vi har gæsterne med! - Vær rare at nyde, hvad vi har.
Jeg har sporet det. Det er ikke en teknisk fejl.
Mine udslag bekræfter det. Det er... en eller anden skygge.
- Ja, som fra en anden dimension. - Hvad er det?
- Det udløser slet ikke alarmen. - Sæt hovedbetragteren på det område.
Jeg kan ikke se noget.
Enterprise til objekt på styrbords bov: Vær venlig at identificere Dem.
Skjolde og deflektorer helt oppe, Hovedfasere klar.
- Er der svar på nogle frekvenser? - Det var uforståeligt.
- Jeg kører det i sprogkredsløbet. - Kig på det i virkeligheden, Geordi.
Mine sensorer viser, det er der ...halvt. Det ser gennemsigtigt ud.
Hvad pokker er det, Data?
- Løjtnant La Forge til kaptajnen. - Hvad får De ud af det, La Forge?
Sådan noget har jeg aldrig set før.
Efter komplet spektralanalyse er det, som om det ikke rigtig er der.
Jeg forstår det ikke.
Jeg har noget om det første signal. Det oversættes til: "Vent..."
Jeg ser noget komme ud af det.
Ja, noget meget småt.
Hvad er det?
Indtrængeralarm! Den viser ikke hvor.
Landgangsholdets signal er dødt. Vi er blevet afskåret fra vores folk.
- Relæerne viser noget... - Hvorfor er alt kun "noget"?
Nævn... formålet...
Nævn formålet med det, I har gjort.
Jeg er kaptajn Picard med kommando over dette forbundsstjerneskib.
Nævn formålet med jeres besøg her.
Vi har sendt et landgangshold ned for at oprette fredelige kontakter.
- Vil I efterlade livsformer her? - Nej.
- Vi er her kun på besøg. - I gjorde mere på den sidste planet.
- Hvorfor efterlod I jeres slags? - Kolonien vi lige har etableret...
Vi fandt planeten ubeboet. De livsformer, vi efterlod der, havde...
...havde søgt udfordringen, det er i hvert fald den største grund-
- havde søgt udfordringen i...
...at skabe en ny livsstil, et nyt samfund der.
Livet i vores verden vil beskytte sig selv ved at sprede sig selv.
Rør ikke mine børn dernede!
Kaptajn... Jeg forstår ikke, hvordan-
- men den spørger, om jeg er bygget til dataudveksling.
Hvis der er en måde at finde ud af, hvad det er, der er derude, Data...
Se! Det her kan du garanteret ikke!
Så se her!
Jeg vil også gøre noget... med dig.
- Hvad? - Du kan lære mig det. Vil du?
Der er nogle lege, jeg ikke rigtigt kender endnu.
- Det er bold. Vil du lære mig det? - Ja, hvis I har et bat til bolden.
Jeg kan vise jer mit yndlingsspil.
Et bat?
En pind eller en gren, cirka så lang og så tyk.
Det kan vi finde i haven. Kom.
- Det her vil du synes om. Vær med. - Tak... En anden gang.
- Glæde og lykke! - Det er det så sandelig.
- Det søde liv... - Fornøjelse er intet. Jeg er kriger.
- Selv klingoner behøver kærlighed. - Så behøver jeg en klingon-kvinde.
De må da have behov for sex?
Ja, men med Jord-kvinder skal jeg lægge for meget bånd på mig selv.
De er ret skrøbelige.
- Havde andre sagt det, var det pral. - Pral?
Lad os glemme det. Jeg må hellere melde mig... Enterprise, kom.
Kan De høre mig, kaptajn?
Lad os...
- Lad os få samlet vores folk. - Også Wesley? Han er udenfor.
- Er der problemer? - Vi har mistet kontakten med skibet.
Disse folk har ikke forårsaget det. Jeg er sikker. Deres sind er så åbne.
Hjælp mig med at finde Wes.
- Det er utroligt! - Må jeg tage lidt af Deres tid?
Ja, men hør lige dette... Siger I, at der ikke er nogen kriminalitet?
Engang var der. For længe siden var der megen uorden. Men ikke nu.
Men jeg ser intet politi.
De der håndhæver lovene?
Vi har få. De kaldes formidlere. De behøves kun ét sted hver dag.
Straffezonen. Et område, der vælges for en bestemt periode.
- Er det en tilfældig udvælgelse? - Kun formidlerne kender tid og sted.
Vi er stolte af forfædrenes visdom. Ingen ved, hvor en zone vil være...
...og så risikerer ingen døden. Ved at bryde en lov.
Forklar...
- Der er kun én straf for alting. - Forbrydere i straffezonen henrettes?
Lov er lov. Det er vores fred baseret på.
Selv en lille regel, som f. eks. at ignorere "græsset må ikke betrædes"?
Så bryder ingen jo den regel. Hvem vil risikere at blive henrettet?
Og der er jo den hvide barriere, som minder om, at det er forbudt område.
- Hvem fortæller gæster disse regler? - Vi må hellere finde Wesley.
- Du er god til det her. - Vi spiller det meget. Kast den.
- Nej, Wes! - Man må ikke forstyrre nye planter.
Så du hegnet? Det betyder planter. Gå aldrig over det hvide hegn.
Det er i orden. Jeg har det fint.
Åh, nej... det må ikke være rigtigt!
- Sig sandheden. Vi er formidlere. - Jeg sagde, jeg havde det fint.
- Han ved det ikke. Han er fremmed. - Trist. Men zonen er blevet udvalgt.
- Men han forstår ikke... - Det er altid trist. Nu mere trist.
Jeg løb efter en bold og faldt ind i den der.
- Det er jeg virkelig ked af. - Du indrømmer villigt, du gjorde det?
Vi lyver ikke i Stjerneflåden.
- Det vil ikke ske igen. Undskyld. - Vi beklager, men det ændrer intet.
- Forsigtig, de har sære love her. - Jeg troede, De havde set lovene.
- Der stod intet om straf. - Et øjeblik...
- Er der et vidne til forseelsen? - Det var min skyld. Jeg kastede.
Vi har en åbenlys forseelse, vidner og indrømmelse af skyld.
Det gør os ondt, men vi skal...
- Er du klar til straffen? - Hvis De mener, hvad de andre sagde.
- Hvilken straf? Sig det! - Døden. Gør det ikke svært for ham.
Smid den! Smid den nu!
- Det er en slags sprøjte. - Hvad er dette? Er det gift?
Selvfølgelig, smertefri. Man mærker intet. Men nu har I skræmt drengen.
Ville han slå mig ihjel?
Og hvis denne zone stadig var aktiv, ville I alle fortjene døden.
Man sagde, I kom som venner. Opfører venner sig sådan?
Her er landgangsholdet, Enterprise.
Modtager I os, Enterprise?
Han er bevidstløs. Men udslagene er helt normale for ham.
Jeg tror, dette er en slags dataudveksling med det derovre.
- Det håber jeg i hvert fald det er. - Nogen meldinger fra landgangsholdet?
Noget blokerer kommunikationen...
Haster! Enterprise fra landhold!
- Her er Enterprise, vi modtager jer. - Et nødopkald til kaptajn Picard.
De bør nok komme pga. problemer med en fra holdet og en usædvanlig lov.
Kaptajnen til Riker: Vent...
- Nogen tegn på bevidsthed? - Nej, det kan vare længe endnu.
Indlæg ham. Sig til når han vågner. Noget nyt om den tingest derovre?
Nej, sir.
Kaptajnen her. Jeg kommer ned.
Siger De i enrum, hvad De opfanger?
Unødvendigt. Disse folk er næsten urimeligt ærlige og meget stolte.
De er kaptajnen. Vi er klar. Denne vej...
Velkommen hertil. Vi beklager, at vores retssystem volder Dem besvær.
- Hvor er drengen, Wesley Crusher? - Jeg har ladet dem tilbageholde ham.
Han er i sikkerhed og uskadt. Det lover vi.
Jeg ved ikke, hvordan I udøver loven, eller om I respekterer sådan noget.
- Det gør vi. - Godt... Det gør vi også.
Vores regler er meget gamle. Roen i vores liv er mulig pga. lovene.
Vi er et folk af love. Af og til gør de os triste, men det lever vi med.
- Måske virker jeres love også? - Nu gør de.
- Henretter I kriminelle? - Nej, ikke længere.
- Men I gjorde engang? - Ja, desværre, men...
- Mente man, det var nødvendigt? - Nogle mente, det var nødvendigt...
Men vi har lært at finde kimen til kriminel opførsel. Dødsstraf-
- er ikke længere acceptabelt.
Så... vi er endnu ikke så udviklede, som de er.
Da I er overlegne, synes jeg, I skal bruge magt til at redde drengen.
Han noteres som uden for rækkevidde.
En der heldigvis undslap barbariet på denne tilbagestående lille planet.
- Men der er "Første Direktiv". - Riker har forklaret det for os.
Er drengen i nogen fare lige nu?
Indtil solnedgang?
Da I er fremmede, udsætter vi lovens håndhævelse indtil solnedgang.
Så har jeg et andet spørgsmål...
I kredsløb om jeres verden har vi mødt et mærkeligt objekt.
Et fartøj, måske. Har I nogen idé om, hvad det er? Det er ikke...
...helt virkeligt. I hvert fald er det ikke... helt fast.
- Mener De Gud? - Gud?
Gud siges at være et sted deroppe og beskytter os.
Hvordan vil I beskrive Gud?
Som De gjorde. Eksisterende både her og samtidig på et andet sted.
Men når Gud vil vise sin kraft, kan det sagtens mærkes.
Kom, kaptajn. Her er Crusher.
Andenofficer Data er vågnet op og insisterer på at tale med Dem. Nu!
Vent... Jeg vil tale med hende personligt om hendes søn.
- Så Wesley er sikker til solnedgang? - Det har De vores ord på.
Vil en komme med til vores skib?
- Jeg er gidsel for drengens tryghed. - Nej, De skal identificere noget.
Picard her. Tre til teleportering.
- Jeg er bange. - Det er der ingen grund til.
- Det er jo en hel by! - Jeg har set rapporten om Wesley.
Om et øjeblik, doktor... Jeg sagde: Om et øjeblik.
De var ved at sige?
Med al den magt, hvorfor så bryde sig om vores love. I kan jo tage drengen.
Så enkelt er det ikke.
Fra styrbords hall kan De se, hvad der er uden for fartøjet.
Mener De min verden? De sagde, vi ville være højt oppe over den.
Og noget andet. Det er nok vigtigt for os alle at vide, hvad det er.
Undskyld, Rivan. Men dette var nødvendigt. Ved du, hvad det er?
- Kan du fortælle os, hvad det er? - Er det Gud?
Det er meget vigtigt, du svarer. Hvordan kan du vide, hvad det er?
Intet vil skade dig, det lover jeg. Bare sig, hvordan du genkender det.
Det har vist sig før.
Kan du tale til det? Taler det til dig?
Kaptajn!
- Bring mit barn tilbage! - Den kommer imod os.
- Picard til teleport, kom! - Ja, gør det, men hurtigt!
- Den kommer stadig imod os. - Teleportchef til kaptajnen.
Teleportering til landgangsholdets position. Hurtigt. Aktivér!
Edoernes gud passer godt på sine børn.
Jeg havde intet andet valg end at få det at vide fra hende.
Det beklager jeg. Hun var så bange.
Det er forståeligt. At dele kredsløb med Gud er ikke en lille oplevelse.
Lad os se til Deres patient, doktor.
- Hvad vil De gøre ved min søn? - Han er sikker indtil solnedgang.
Hvor han vil blive henrettet! Selv om han ikke har begået en forbrydelse...
De så, hvad den ting ville gøre.
Undskyld, sir, men dette er meget vanskeligt for mig.
- Var det Deres søn, ville De være... - Men det er jeg.
Data er her i sygeafdelingen. Han er i stand til at tale med Dem.
- Han ser ud til at have det fint. - Tak. Gør det færdigt senere.
Jeg var et godt valg for dem. De kunne kommunikere med mig ret...
Jeg ville sige let. Det passer ikke. Heldigvis overbelastede de mig ikke.
- De siger "de". Er det et fartøj? - I hvert fald ikke ét væsen.
- Selvom de ved de er Gud for edoerne. - Det ved de?
De ved, det kan forventes og er harmløst på dette evolutionstrin.
- Hvad slags fartøj? - Ikke hvad vi ville kalde et fartøj.
Dets dimensioner tillader dem at være flere steder på en gang.
Men de mener stjerneklyngen er deres.
Det var nok ikke klogt af os at placere en koloni her.
Der er jo 3004 andre planeter i denne stjerneklynge, man kan kolonisere...
- Data! Lad være med at plapre! - Jeg ved ikke af, at jeg "plaprer".
Jeg kan have megen information, og dispositionen af denne kan...
Disponér den venligst i korte svar. Vi har ikke særlig meget tid.
Vil de... acceptere vores tilstedeværelse på denne planet?
Det er ikke besluttet.
Data... Kom gerne uopfordret med al slags vigtig information.
- Jeg kan fortælle, de observerer os. - For at se, hvad slags liv vi er?
Nej, mere nysgerrighed. De forventer næppe, vi følger deres værdinormer.
- Kender de vores Første Direktiv? - De ved alt, jeg ved.
Og hvis vi nu overtrådte det Første Direktiv...
Det er et uretfærdigt spørgsmål!
...hvordan ville de så reagere? - Dømme os efter vores egne regler.
Krænker vi vores eget Direktiv, vil de måske mene, vi er utroværdige.
De husker vel, de advarede os mod at røre deres børn dernede.
- Hvad er der sket? - Edoerne vil henrette min søn.
Jeg vil ikke tillade, at det sker, Jean-Luc!
Interessant. Moderinstinktet sammenlignet med alle andre...
Så hold dog kæft!
De havde ret, sir... Jeg plaprer for meget.
Kaptajnens log, stjernedato 41255,9:
Hvad genstanden i kredsløb med os end er, er den der som en nemesis.
Et er at kommunikere med noget sært, andet er at blive observeret af det.
Jeg bekymrer mig om, hvorvidt det forstår vores argumentation.
- De sendte bud efter mig? - Lad os tale lidt mere sammen...
Javel...
Sid ned.
- Hvilket niveau af kommunikation? - Hvilket som helst...
- Undskyld jeg sagde, De plaprede. - Men det gør jeg!
De ser også ting, som vi ikke ser dem, og som de virkelig er.
Jeg kan ikke tillade, at drengen eller andre fra besætningen ofres.
Det er ikke idéen med Første Direktiv.
Problemet... er derude.
Selv om de kender Første Direktiv fra mit sind, hvordan tolker de det så?
Hvordan argumenterer de? Hvad er deres værdier?
Husk deres advarsel.
Hvordan forklarer jeg, jeg ikke kan adlyde deres love? Eller vil tillade-
- at Crusher-knægten... henrettes.
Og vil det bringe dette fartøj og over tusind liv i fare?
Vælger De ét liv frem for tusind?
Det er ikke blot et regnestykke.
Hvad med deres forhold? Hvorfor er edoerne sikre på, det er en gud?
Enhver avanceret livsform vil blive opfattet som sådan.
Men da de undersøgte mine tanker, mærkede jeg, at uanset hvad de er nu-
- var de engang i samme dimension som vi, måske også som kød og blod.
Siden har de udviklet sig meget.
Deres eksistens i flere dimensioner har nok fordele, vi ikke forstår.
Så i en tidligere kød- og-blod-form ville de måske forstå vores værdier?
Vi ved, edoerne deler dem.
Hvorfor vil nogen så avanceret føle sig nødsaget til at beskytte edoerne?
Edoerne er måske en børnerace.
En race som disse livsformer måske har sat ud her. Lidt ligesom-
- kolonierne, vi sætter ud.
Da jeg nu har behandlet Data...
...vil De gerne ned på planeten. Tilladelse givet.
De kan følge med mig, mens jeg prøver at løse dette.
Og vid, at... uanset omkostningerne tillader jeg ikke, de dræber Wesley.
Tak...
Overtag kommandoen, Data.
Det er næsten tid. Få drengen herhen.
- Jeg går med. - Selvfølgelig.
Kaptajn Picard...
Jeg så Dem dele himlen med Gud. De må selv være guder.
Nej, nej... vi er ikke guder.
Mor...
- Du ved nok, der er sket en masse. - Det ved jeg.
Kaptajn Picard... Vil De lade dem slå mig ihjel?
Nej. Men jeg må finde en måde at undgå det, som I forstår.
Hvordan kan vi lade dette ske? De truer alt, vi respekterer.
Vores lov, vores fred, vores ro og orden...
I har megen magt... Men gør ikke dette imod os, vi beder jer!
Se, hvad vi ville gøre uden loven. Skade hinanden, være vilde, stjæle...
Jeg forstår... Måske er jeres system med lov og straf bedre end vores.
Men vi har én lov, jeg må adlyde: At jeg skal beskytte mine folk.
Vi bad jer ikke om at komme her.
Det har at gøre med en anden lov, vi er nødt til at adlyde.
Vi har alle svoret ikke at blande os i andre liv i galaksen.
- Redder jeg drengen, bryder jeg det. - Og De bør derfor henrettes.
Det bliver måske lige så slemt: Stjerneflåden følger Direktivet nøje.
- Nej. Gud vil straffe jer. - Det har vi faktisk tænkt på.
Jeres Gud vil måske insistere på, at vi følger Første Direktiv.
Betyder det, at hvis De redder mig, vil hele besætningen måske dø?
- Du er ikke med til at bestemme. - Beklager, men det er jeg vist.
Picard til teleport: Lås på signalet. Klar til seks personer. Wesley...
- Loven er krænket. Og retfærdigheden? - Og Wesley? Fortjener han at dø?
Beklager, men jeg må også være retfærdig for mine folk. Aktivér!
- Teleport, kom! - Alt ser fint ud, men virker ikke.
Gud har forhindret jeres flugt.
Så er Gud uretfærdig! Min søn vidste ikke, han gjorde noget kriminelt!
Vi kan ikke tillade, at uvidenhed om loven bliver et forsvar.
Jeg ved ikke, hvordan jeg siger det, men jeg har tænkt over retfærdighed.
Og jeg siger til hvem, som lytter: Uomstødelige love er ikke retfærdige.
Endda livet selv ...er én lang øvelse i undtagelser.
Er retfærdighed blot et regelsæt?
Edo-guden er vist enig med Dem.
Hovedbetragter på.
- Prajefrekvenser. - Frekvenser åbne.
Til objektet i kredsløb med os:
Vi fjerner kolonier fra systemet tæt på, hvis De signalerer det til os.
Fortæl os det venligst...
Kaptajn...
Er det et signal?
Det... må det vel være. Jeg håbede på noget mere.
Jeg er bare glad for, den er væk.
Jeg er enig. Kort og godt. Gudelignende effektivitet.
Jeg håbede, vi kunne få mere at vide om den. Men da vi ikke kan det...
- Få os væk herfra, førsteofficer. - Med glæde, sir!